Täälläkin varmaan syytä noteerata asia, vaikkei inflaatio selvästikään ole ongelma - jo senkin perusteella ettei täälläkään lukemia ole näkyvillä vaikka ovat olleet ulkona jo klo 12, eli melkein 2 h sitten.
Lukemat siis napsun alle odotuksen.
Täälläkin varmaan syytä noteerata asia, vaikkei inflaatio selvästikään ole ongelma - jo senkin perusteella ettei täälläkään lukemia ole näkyvillä vaikka ovat olleet ulkona jo klo 12, eli melkein 2 h sitten.
Lukemat siis napsun alle odotuksen.
OP:n Jarilta taas mainio tviittiketju, tällä kertaa inflaatiosta hyvien kuvaajien kera.
Handelsbankenin pääekonomisti USA:n työmarkkinoiden uusista luvuista:
Nordean Antti Saari jatkaa samalla teemalla:
Henri Huovinen ja viissatasen arvostushommat.
Kopsasin tviitin loppuosan äxättömiä varten:
Mielestäni kiinnostava tviittiketju USA:sta ja koroista. Tuli itselleni uutta asiaa (“yllätys”) ja ketjussa oli ihan mielenkiintoisia kuvaajia. Ihan kaikkea en ymmärtänyt täysin, mikä mulle on ihan normaalia.
Henri Huovisen tviitti viissatasesesta ja EV/EBITDA
Tässä on mielenkiintoinen tviitti globaalista ostopäällikköindeksistä, mikä osoittaa ilmeisesti, että 16 kuukautta putkeen se on ollut supistumassa.
Osin siksi kai korkoja enemmin lasketaan kuin nostetaan ja haukat ei syöksyile niin pal.
Muutamia indikaattoreita USA:n talouskehityksen arviointiin:
Explore the reliability of the Conference Board Leading Index, a recession indicator with a flawless track record spanning six decades. This video delves into the current -7.5% growth rate, compares it with other indicators, and challenges the optimistic narrative driven by recent stock market performance, emphasizing the importance of staying vigilant to potential economic downturns.
Samalta kaverilta tviittiketju työvoimatutkimusten luvuista:
Tässä vähän Saksan luvuista:
USA:n tämön viikon jännittävät:
The broader CSI 300 index fell 1.2% by early afternoon trading, weighed down by property stocks.
Goldman Sachsin makropäällikön mukaan olemme siirtymässä uuteen supersykliin eli pitkään ajanjaksoon, jota leimaa vankka talous ja kohoavat BKT-luvut sekä tuotteiden hyvä markkinakysyntä vahvalla työllisyydellä.
Kyseessä on todella merkittävä käänne, sillä edellinen supersykli heräili 1980-luvulla ja vauhdittui sitten mm. globalisaatiosta ja alhaisista koroista.
Tässä uudessa supersyklissä pärinää syntyy deglobalisaatiosta ja globaaleista riskeistä eivätkä korot enää laske pohjalle. Mutta niitäkin voimakkaampina ovat AI ja siirtyminen vähähiiliseen talouteen. Ne ovat puskeutumassa vahvasti talouksiin ja syntyy mm. tuottavuushyötyjä.
Hyvä nosto!
GS on aiemmin arvioinut, että AI voisi kiihdyttää tuottavuuskasvua jopa 1,5 %-ysikköä vuodessa.
“As tools using advances in natural language processing work their way into businesses and society, they could drive a 7% (or almost $7 trillion) increase in global GDP and lift productivity growth by 1.5 percentage points over a 10-year period.”
Vaikutus on merkittävä, ottaen huomioon miten tuottavuuden kasvu on pääosin heikentynyt Yhdysvalloissa ja maailmalla viime vuosina (vaikka sen mittaaminen ei olekaan kovin suorasukaista).
Tuo huomio AI-firmojen maltillisesta arvostuksesta vs. kuplat on ihan kurantti. Vaikka esim. konkreettisin AI-voittaja Microsoft treidaa 36 kertaa tuloksensa verran, kerroin kalpenee It-kuplan tai muidenkin kuplien kuplaosakkeiden kertoimiin nähden. Toki firman absoluuttinen kokoluokka on jo melkoinen…
Talouskasvun kiihtyminen ja valtavat investoinnit ilmastonmuutoksen torjumiseen sekä talouksien vahvistaminen deglobalisaation takia (esim. toimitusketjujen ja tuotannon tuonti takaisin omalle tontille) tarjoavatkin sijoittajalle moninaisia mahdollisuuksia sekä bittien (softafirmat) että atomien (fyysisen maailman investointibisnekset) saralla.
Lisäys: katsokaa esim. miten teollisuuden rakennusinvestoinnit ovat kehittyneet Yhdysvalloissa! Tätä kylläkin muistaakseni osin ajaa valtavat puolijohdeteollisuuden investoinnit, mutta silti.
Barrons 8.1.2024
Optimists faced with similar circumstances have been burned in the past. Or as Jim Reid, Deutsche Bank’s head of global economics, put it on Monday:
For the first camp, it is easy to see why hopes of a soft landing swelled through the end of 2023, fueling the big end-of-year rally. As Barron’s has noted, employment remains strong, however imperfect an indicator that is. It has allowed consumers to remain remarkably resilient in the face of inflation—itself finally cooling.
Googlen Suomi. ——>
Pehmeä lasku vai taantuma? Bulls voi haluta katsoa muutakin kuin numeroita.
Samankaltaisissa olosuhteissa joutuneita optimisteja on poltettu aiemmin. Tai kuten Jim Reid, Deutsche Bankin maailmantalouden johtaja, sanoi maanantaina:
“Kaikki viittaa pehmeään laskuun paitsi historia.”
Ensimmäisellä leirillä on helppo ymmärtää, miksi toiveet pehmeästä laskusta paisuivat vuoden 2023 loppuun asti, mikä ruokkii suurta loppuvuoden rallia. Kuten Barron’s on todennut, työllisyys on edelleen vahvaa, vaikka se onkin epätäydellinen indikaattori. Se on antanut kuluttajille mahdollisuuden pysyä erittäin joustavina inflaation edessä – itse viimein jäähtyä.
On myös se tosiasia, että vaikka olemme toistaiseksi välttäneet taantuman, se ei estä taantuman toteutumista. Loppujen lopuksi tuottokäyrä – klassinen taantuman signaali, joka puhuttelee sijoittajien lähiajan pessimismiä – on edelleen käänteinen.
Tässä on kyllä myös erinomainen mahdollisuus todellisen kuplan syntymiseen sen osalta, mitkä oikeat toteumat tulevat olemaan suhteessa odotusarvoihin. En oikein jaksa uskoa, että pelkkä kielimallien kautta saavutetaan noin suurta tuottavuuden kasvua kun ottaa huomioon, mitä tämä tulee maksamaan. Mikään ei synny ilmaiseksi. LLM:n ominaisuudet pitäisi saada myös yritysten omiin tietolähteisiin.
Joka tapauksessa yritysten tietojenkäsittely tulee perustumaan nykyisten ohjelmistojen käsittelyyn/hyödyntämiseen vielä pitkään ja tässähän voi käydä hyvin niin, että niiden kehittämiseen varatut rahat siirtyvät nyt AI-ratkaisujen kehittämiseen yrityksissä ja kohta voidaan nähdä sitä, että nykytoimintojen häiriöt lisääntyvät.
Pankit on mielellään ennustamassa kaikkea hyvää lähitulevaisuuteen, koska se lisää talouden aktiviteettiä ja sitä kautta heidän rahavirtoja. Kuka pankkien tietolähteinä toimii? Ohjelmistoyritysten asiantuntijat ja viestintävastaavat. Heillähän on omat intressit tietysti myydä uusia avusteita ja ominaisuuksia nykyohjelmistoihin tai lisäpalikoina. Tänä vuonna nähdään varmaan monenlaista volatiliteettiä aiheuttavaa uutista suuntaan ja toiseen.
Jep, tässä on hieman Internetin odotetun tuottavuusloikan kaltaisia 90-luvun kaikuja.
Kuten viime Vartissakin muistutin, historiallisesti tuottavuuden kasvu on ollut melko tasaista ja viime vuosina hidastuvaa. Sellaiset nopeat loikat ovat harvinaisia. Huom. lineaarinen asteikko tässä Yhdysvaltain muuta kuin maataloustyön tuottavuutta kuvaavassa asteikossa.
Sen lisäksi tekoäly on vain työkalu vaikkakin meille softaa ei niin hyvin tunteville siinä on paljon mystiikkaa.
Lopulta kyseessä taitaa olla melko sama asia, kuin infratyömiehille joku kehittäisi vähän tehokkaampia lapioita ja jossain vaiheessa ehkä lapiot tekisi jopa itse työtä kuopassa heiluen.
Sen lisäksi (tämä oli hyvä huomio muistaakseni jossain YLEn jutussa) softa-asiantuntijoilla ja tekoälyhypettäjillä on tendenssi aliarvioida muiden alojen monimutkaisuutta: oma työ nähdään työhierarkian huipulla ja kuvitellaan, että kaikki muu on helppoa automatisoida. Jos näin tosiaan olisi, miksi meillä on esimerkiksi ihmissiivojia edelleen olemassa. Todellisuus on rosoisempi.
Materiaalin saattaminen vaikkapa Open AI:n mallien luettavaksi on jo aika helppoa ja voihan malleja tosiaan jo kouluttaa omallakin materiaalilla.
Pikkuisen tuossa AI-hypessä nimenomaan se hype haiskahtaa. Koodarienkin tuottavuudesta puhuttaessa olisi ihan hyvä ymmärtää, että iso osa on kaikkea muuta kuin sitä koodin vääntämistä. Ja yhä taitaa olla totta se fakta, että suurin osa koodista on vanhan koodin korjaamista milloin nämä nykyiset mallit eivät oikein loista.
Olen aika skeptinen siihen, että AI tuottaa semmoista tuottavuusloikkaa kuin hype sisältää. Onhan se mahdollista, koska oma ymmärrykseni noiden teknologioiden kehitysputkesta on rajallinen, mutta nähdäkseni vaaditaan enemmän ja parempaa kuin nyt saatavilla olevat mallit ja työkalut.
Puhtaasti historiaa katsoen, tuottavuuteen merkittävästi vaikuttaneet asiat, kuten teollistuminen ja internet, ovat vaatineet paljon fyysistä infraa pohjalle. Näiden tuottavuutta parantavien tekijöiden pohjatyö, etenkin globaalilla tasolla, oli suht hidasta ja vaati paljon pääomia, minkä vuoksi hyöty ulosmitattiin pidemmällä aikajaksolla. AI-työkalujen rakentaminen tietenkin ottaa myös aikansa, mutta uskon sen olevan huomattavasti nopeampaa. Globaali jakelu ja implementaatio eivät myöskään kohtaa vastaavia rajoitteita, joten tulevaisuus näyttää jos tästä muodostuisi poikkeus historiaan peilaten.
Lukaisin aamutuimaan Jussi Ahokkaan (joka vieraili Inderespodissa syksyllä 2022, huomatkaa Inderesin etusivun hakupaneelissa voi nykyä hakea sisältöä nimillä, aiheilla ja sisällöillä ) tuoreimman katsauksen keskuspankkikapitalismista. Jussi ennustaa vuodesta 2024 rauhallisempaa, kiitos Yhdysvaltain lavean finanssipolitiikan. Korkojen laskua hän ei niinkään odota kuin napsun verran. Kuten kaikki fiksut ihmiset, hänkin kyllä myöntää ettei hänellä ole kristallipalloa ja vuoden 2023 ennusteet menivät pieleen.
Nykytiedon valossa tolkullisia näkemyksiä, kunnes toisin käy.
Ja vielä pessimistisemmän kuvan tuottavuuden kehittymisestä saa, jos katsoo “total factor productivityn” (en osaa linkata kuvaa enkä jaksa opetella) kasvua eli sitä osaa tuottavuudesta, joka selitetään teknologisella kehityksellä (vaikka toki kyseessä residuaali eli sisältää kaiken tuottavuuden, joka ei synny työvoiman ja pääoman määrän kehittymisestä).
Tämän tfp:n heikko kehitys dot.com aikaan oli keskeinen syy, miksi kasvumallien kehittelýn grand old man Robert Solow oli niin skeptinen silloisesta puheesta uudesta taloudesta ja sen ihmeellisyydestä.
Näin hyvinkin, varsinkin mikäli tosiaan 1990-luvun dotcom-kupla asetetaan historian oppitunniksi tuottavuusloikkaan liittyvien odotusten suhteen. Varsinkin koneiden ja laitteiden valmistuksessa tuottavuus on tähänkin asti jäänyt melko matalaksi digitalisaatiosta riippumatta, mikä itseltäkin pääsee aika ajoin unohtumaan mm. näissä sijoitushommissa, vaikka jonkinlainen teknointoilija olenkin.
Kielimalli itsessään tuskin on vielä mikään kultamuna yrityksille. Tekoälyn merkittävimmät hyödyt saataneen vasta siinä vaiheessa, kun tekoälyä voidaan joustavasti ja skaalautuvasti yhdistää robotiikkaan ja muuhun automatiikkaan. Siihen on vielä matkaa. Väliin voi mahtua vielä 1-2 pörssiromahdustakin ennenkuin siinä ollaan.
Vielä suurempi mullistus tulevaisuuden taivaanrannassa lienee teköälyn ja kvanttitietononeen yhteiset mahdollisuudet, mutta siitäkin on vasta lähinnä visioita. Asiat etenevät oikeasti hitaasti ainakin yhden ihmissukupolven aikaperspektiivissä.
Jos katsotaan viimeisen 10 vuoden tuottoja, on Hesuli mainittaan parempi pörssi. Tämä slaidi tulee seuraavaan Varttiin, mutta en malta vilauttaa sitä jo nyt. Jos huomioidaan osingot, pärjäsi Hesuli jopa SP500-indeksille 2019 alkuun asti ja pandemian aikana ero on leventynyt. Sama tarina muualla, mutta Hesuli lyö mennen tullen muun Euroopan sekä maailman ilman Yhdysvaltoja.
Huom. kuvaaja on indeksoitu eli kaikki indeksit lähtevät arvosta 100 tammikuussa 2014.
8 % nimellinen kokonaistuotto ei ole huono, joskaan ei kovin ihmeellinenkään. Silloin rahat tuplautuisi osakkeissa karkeasti yhdeksässä vuodessa.
Kuten Joulu-Vartissa huomautin, etenkin jenkkipörsseissä tuottoja on avittanut arvostuskertoimien venyminen. Jos katsotaan tuloskasvua, on vähemmän yllättävästi käppyrät samassa järjestyksessä mutta kun tuloskasvu indeksoidaan lähtemään satasesta voi helposti havaita, miten pörssit ovat laukanneet tuloksia nopeammin Yhdysvalloissa. SP500 tulokset ovat tuplanneet pörssin triplatessa. (Huom. osinkojen takia pörssin kokonaistuotto on tietysti muutenkin enemmän kuin tuloskasvu ja ajan kanssa ero vain paisuu).
Muun maailman olematon tuloskasvu on kyllä huikea saavutus, siellä taitaa esimerkiksi Kiina ja britit painaa indeksissä.