Jos kuitenkin mietitään viimeistä vuotta taloudessa, globaalistikin juuri teollisuus on ollut taantumassa samalla, kun palvelualat (se suurempi osuus kehittyneissä talouksissa) ovat pöristelleet menemään.
“Oudosti” sykliset osakkeet kehittyneet vahvasti viime aikoihina asti mikä vihjaa myös sijoittajien odottamaan käänteeseen teollisuudessa parempaan päin.
Tässä tviitissä hieman kritisoidaan tuottavuusboomista puhumisesta ja todisteeksi tviitissä osoitetaan, että näyttäisi tuottavuuden pysyneen siinä, missä se on ollutkin.
Aktian pääekonomisti osoittaa tviitillään, että korkojen laskeminen on haasteellisempaa, kun työmarkkinat ovat edelleen vahvoina.
Korkojen laskusta ei enää puhuta niin innostuneesti kuin aiemmin ja mielenkiinnolla odotamme EKP:n kokousta, joka on torstaina ja ensi viikolla FED tarjoilee draamaa.
Korot on yksi juttu, mutta sitten on tietysti taustalla Punaisenmeren probleemat ja tutut aiheet, kuten finanssipolitiikan kiemurat, Ukrainan sota, Lähi-itä jne. Eniten aina itseäni mietityttää, että se on aina yllättävää, jos ei tule lisäyllätyksiä, joten mitä seuraavaksi, mikä saattaisi ihanasti lisätä inflaatiota. Tosin karhuiluni on usein johtanut härkäilyihin.
Draamaa on luvassa muutenkin tällä viikolla ja tulevinakin viikkoina:
Huomenta! Olen makrokatsauksissa käsitellyt moneen otteeseen USA:n asuntomarkkinaan, mutta tänään on tarjolla laajempaa, globaalia, näkökulmaa, asuntohinnoista. Tekstin pohjalla on IMF:n blogi loistavine havainnollistuksineen siitä, kuinka asuntojen hinnat tippuivat vuonna 2023, mutta ovat silti monissa talouksissa pandemiaa edeltäviä aikoja korkeammalla. Ei siis syytä suureen synkkyyteen, edes vaihtuvakorkoisten asuntolainojen talouksissa, etenkään jos/kun korot lähtevät tänä vuonna laskuun.
Olen vasta alkuvaiheessa kuuntelua, mutta tässä alla on Sijoituskästin tuore jakso, jossa @Kevin:in ja Teemu Liilan haastateltavana oli @Jukka_Lepikko.
Tämä jakso kannattaa katsoa videon kanssa, sillä siinä esitetään graafeja ja kuvaajia. Jaksossa salkunhoitaja, ammattitreidaaja ja Trader’s Clubin juontaja Jukka Lepikkö avaa näkemyksensä siitä, mihin suuntaan talous ja osakemarkkinat ovat suuntaamassa. Jaksossa avataan mm. Nvidian, Applen ja Metan liiketoimintaa viime vuodelta, sekä inflaatiolukuja.
Aiheet:
0:00 Intro ja lämppäkyssärit 2:35 Salkunhoito vs. treidaaminen 8:33 2024 sijoittajan vuosi 18:42 Megacap vs. S&P 500? 22:27 Meta 25:34 Asiaa koroista, mikä ohjaa markkinoita vuonna 2024? 30:43 Inflaation tila 41:22 Alkujakson tiivistys, teknistä analyysiä 48:37 Millaisia teknisiä tasoja Jukka seuraa? 53:23 Bitcoinin nykytila 1:02:39 Riskit 2024
Blumman kolumnissa oli hauska kooste eri SP500 versioiden tai muiden indeksien U-muotoisesta paluusta huippuihin. Ralli ei selity pelkällä Magnificent seiskalla: esimerkiksi vanhan talouden kokoelmayhtiö Berkshire Hathaway on ATH:ssa tai öljyfirma Exxon lähellä huippujaan.
Inflaation vuoksi SP500 on tosin nimellisesti edelleen ~10 % päästä huipuista.
Efecten ostotarjous viime viikolla melkein 100 % preemiolla muistutti Helsingin pörssin edullisuudesta. Forward P/E 12,5x… En siis sano että koko pörssii pitäisi tuplata, vaan että aika moni ihan laadukaskin firma treidaa kohtuullisin hinnoin enkä ihmettelisi jos tänä vuonna nähdään lisää ostotarjouksia.
Kiinan pörssit näyttävät räkähalvoilta kovan laskun jälkeen (forward P/E 8x), mutta maan talous on heikossa hapessa eikä kommunistisen puolueen rautaisen otteen vahvistuminen taloudesta helpota sentimenttiä.
Kävin Vartissa enemmän maailman toiseksi suurimman talouden kuulumisia. Vaikka maan kiinteistösektorin tuttu kriisi tuskin leviää finanssikriisiksi, näyttää Kiina yrittävän elpyä jamastaan osin viennillä. Tämä taas kiristää kilpailua, kuten monet suomalaisfirmat Wärtsilästä Vaisalaan ovat kertoneet. Luonnollisesti vienti on toisen tuontia, mikä näinä polarisoituina aikoina ruokkii herkästi protektionismia.
Huomenta! Huomenna EKP:n korkokokous (päätös klo 15.15) ja seuranta täällä. Ei odotettavissa muutoksia korkoihin eikä ennusteitakaan julkaista, eli kiinnostuksen kohteena Lagarden puheet. Markkinoiden koronlaskuodotuksissa on otettu etukenon jälkeen hieman takapakkia viime päivinä, mikä vähentää toki myös negatiivisten yllätysten mahdollisuutta. Positiivista on sekin, että kuluttajasektorilla inflaatio-odotukset ovat tulleet nopeasti alas.
Handelsbankenin pääekonomistin tviittaama taulukko on ihan havainnollistava.
Tviitissä on myös linkki heidän talousennusteeseen, jossa lukee näin:
Talouskasvu jää kuitenkin tänä vuonna yhä vaimeaksi, sillä aiemmat rahapolitiikan kiristystoimetvaikuttavat talouteen viiveellä. Tämän seurauksena työttömyys nousee jonkin verran. Vuosina 2025–26 maailmantalous elpyy ja työmarkkinatilanne tasaantuu. Talouden pehmeän laskun riskitovat kuitenkin edelleen koholla – inflaatiokehitys voi kokea takaiskun, jolloin korot pysyvät korkeallaja talouden näkymät heikkenevät. Vaihtoehtoisesti äkillinen taantuma voi ajaa keskuspankitvoimakkaisiin koronlaskuihin.
Nordean talousennuste: Koronlaskut kääntävät talouden kasvuun.
Nordea ennustaa Suomen taloudelle haastavaa alkuvuotta, mutta odottaa talouden kääntyvän nousuun loppuvuonna. Käänteen takana on inflaation hidastuminen, joka parantaa kotitalouksien ostovoimaa ja sallii keskuspankille koronlaskujen aloittamisen. Maailmantalouden yleiskuva pysyy epävarmana. Tämä johtuu geopoliittisista riskeistä sekä vilkkaan vaalivuoden aiheuttamasta epävarmuudesta talouspolitiikassa.
Maailmantalouden kasvunäkymän odotetaan parantuvan loppuvuotta kohti mentäessä. Inflaatio on hidastunut monissa maissa odotettua jyrkemmin, mikä helpottaa kotitalouksien ostovoiman kehitystä ja sallii keskuspankkien koronlaskujen aloittamisen.
Pikakommenttia ostopäälliköistä tarjolla täälläkin. Mielenkiintoinen tosiaan tuo huomio, että isot maat ovat nyt niitä suurimpia murheenkryynejä ja muualla on palattu jo viiden kuukauden jälkeen kasvuun. Ostopäällikköraportissa mainittiin myös Punaisenmeren konfliktin aiheuttamat viivästykset toimitusajoissa. Ajat ovat pidentyneet, mutta vielä ei olla lähelläkään 2020-2022 tasoja.
Ei sentään. Se on indeksilukema, kuten kuluttajaluottamusluvuissakin. Nämä inflaatio-odotukset kerätään samaan aikaan kuin muut kuluttajaluottamusluvut. Suhteellinen muutos siis on se mikä kiinnostaa
Eli tuosta indeksilukemasta ei voi johtaa mitenkään %-lukemaa, jonka kuluttajat odottavat hintojen nousevan?
Eikös kuluttajaluottamus kuitenkin ole siten normalisoitu, että 50 on neutraali ja sen molemmilla puolilla sitten liikutaan sentimentin mukaan, vai sekoitanko nyt vain lahjakkaasti ostopäällikköindekseihin yms.?
Korjaus: Kuluttajaluottamuksessa taisikin olla 0 neutraali, ja liikutaan plussan ja miinuksen puolella?
Juu tämä on eri juttu kuin ostopäälliköiden 50:n taso. Kyseessä on tasapainoindeksi eli otetaan osuus positiivispainotteisista ja negatiivispainotteisista vastauksista, ja tästä muodostetaan indeksilukema. Kaivoin esimerkiksi sen, mitkä ovat tarkat kysymykset kuluttajille. Samalla metodilla koostetaan komission julkaisemat kuluttajaluottamusluvut.
Päivän Vartissa tuloskauden kylkeen lyhyt Erikoisjakso megatrendeistä.
Vaikka Helsingin pörssin viime vuosien performanssi on ansaitusti luonut sille pahemman sortin mörnijän maineen, on meillä monia sektoreita tai yksittäisiä yhtiöitä joilla on takanaan suotuisia megatrendejä. Ne mahdollistavat parhaillaan yleistaloutta nopeamman kasvun vuosikymmeniksi eteenpäin.
Nostin kolme eri megatrendiä: ilmastonmuutos (sen taklaaminen siis), digitalisaatio ja varallisuuden kasvu.
Ilmastonmuutos on noista lavein: lähes jokainen firma väittää jollakin tavalla auttavansa siinä. Niinpä rajasin tarkastelua tylysti konkreettisemmin sitä torjuviin firmoihin. Toki nämä on enemmän nostoja: varmasti konepajojen kuten Cargotecin tai Metson laitteet säästävät päästöissä. Tiedän, että Aspon alukset auttavat asiakkaita vähentämään päästöjä (Ruoholahden konttorilta näkee hyvin miten Aspon vihreä alus tuo KIVIHIILTÄ Helenin Salmisaaren voimalaan ).
Mutta mielestäni Nesteelle (pörssin 2. arvokkain yhtiö), Fortumille, Wärrelle ja Kempowerille tuo megatrendi tuo konkreettista bisnestä. Se ei tee yhtiöistä automaattisesti hyviä. Kempowerilla on aidosti suuri arvonluonnin mahdollisuus liiketoimintamallinsa ansiosta. Sen sijaan Fortum on pääomaraskas sähkönhinnan johdannainen.
Digitalisaatioon pörssistä löytyy selkeä sektori: it-konsultit. Mutta kuten videollakin veistelen, yhtiöiden suoriutuminen on melko erilaista. Gofore on sektorin tähtiä, toisaalta meillä on Solteqin kaltaisia hulivilifirmoja.
Varallisuuden kasvu on megatrendeistä mielenkiintoinen, koska varallisuus voi kasvaa pitkäänkin nopeammin kuin talous. Globaali varallisuus on kasvanut 2000-luvulla keskimäärin 7 % vuodessa. Suomessa Inderes arvioi markkinakasvuksi 5 %, vaikka yleistalouden meno on paljon heikompaa.
Seuraavan 20 vuoden aikana arviolta 84 biljoonaa dollaria globaalia varallisuutta siirtyy sukupolvelta toiselle, ruokkien varainhoidon kysyntää.
Itseäni varainhoitajissa kiehtoo myös liiketoimintamalli. Koska ne pelaavat muiden rahoilla, ne voivat kasvaa ilman investointeja (paitsi avainhenkilöiden rooli ja muhkea kompensaatio korostuu …) ja jakaa samaan aikaan kassaa ulos omistajille.
Saksa on sellainen maa, ja sellainen on myös maan yritysten luottamus.
Huomatkaa kuitenkin että teollisuudessa vähän valoa…
“The Ifo Business Climate indicator for Germany fell for a second consecutive month to 85.2 in January 2024, down from a revised 86.3 seen in the previous month and falling short of the market consensus of 86.7. Sentiment reached its weakest level since the aftermath of the COVID-19 outbreak back in May 2020 as companies became more pessimistic about both their expectations for the coming months (83.5 vs 84.3 in December) and their current business situation (87.0 vs 88.5). Breaking down the data by industry, sentiment deteriorated among service providers (-4.9 vs -1.7 in December), traders (-29.7 vs -26.7) and constructors (-35.9 vs -33.5), but improved among manufacturers (-16.0 vs -17.4). source: Ifo Institute”
Tervehdys kaikille! Jatkona Vernerin jakamalle kuvalle Seppo Rädystä kehtaan laittaa tähän aiheeseen sopivasti yhden Rädyn loistavista sitaateista, Atlantasta 1996: “Jenkkilässä pitää saada joka paikkaan jonninjoutavaa souta.”. Ja sitä souta tarvitaan keskuspankkipiireissäkin, mitä tulee laskeviin korkoihin. Nimittäin hyvin todennäköisesti EKP ei lähde laskemaan korkojaan, ennen kuin Federal Reservessä niin tehdään. Tämä johtuu siitä, että tässä tilanteessa euron ei haluta heikkenevän liikaa dollaria vastaan, sillä se taas nostaisi tuontihintoja ja vaikuttaisi inflaatioon.
Muutoinkin keskuspankilla ainakin pieniä murheenkryynejä riittää: kuljetusviivästymät ja siitä aiheutuvat paineet hintaindekseihin Punaisenmeren tilanteen vuoksi sekä edelleen voimakkaat palkkapaineet (joiden kylläkin pitäisi helpottaa tänä vuonna, ks.kuva). Näihin seikkoihin olisi mukava saada selvennystä Lagardelta, kun lehdistötilaisuus alkaa 15:45. Ohjauskorot sen sijaan pysynevät vielä ennallaan. Tervetuloa seuraamaan korkopäätöspäivää siis