Joo-o, Storalla ei ole osaa eikä arpaa, mutta jostain syystä ministeri jo vaatii maksamaan viulut…
Raakkutuholla voi olla rajuja vaikutuksia Stora Ensolle
Asiantuntijan mukaan jokisimpukoiden kohtalo jättää tahran Stora Enson maineeseen.
Joo-o, Storalla ei ole osaa eikä arpaa, mutta jostain syystä ministeri jo vaatii maksamaan viulut…
On aivan paikallaan syyttää puiden ostajaa, koska se on taho joka tuonne on koneet töihin tilannut. Joen tärkeys ja herkkyys on myös ollut tiedossa.
Se, että firmat viis veisaavat luontoarvoista, ei varmasti tullut kenellekään yllätyksenä. Luonnonsuojelu on nykyään pelkkää puhetta ja anekauppaa. Se, että tätä toimintaa puolustellaan sijoitusfoorumilla, on myöskin luonnollista, vaikkakin oksettavaa. Ihan kaikkien asioiden yli raha ei kuitenkaan edelleenkään mene, ja yksi niistä on ainutlaatuinen luontomme.
Vihaan vihreitä enkä istu Mannerheimintiellä tukkimassa liikennettä. Silti olen sitä mieltä, että luonnosta liikevaihtonsa ammentavien yritysten sekä metsänomistajien olisi kohdeltava luontoa kunnioittavasti. Se onnistuu, jos siihen on tahtoa. Nyt tahtoa ei ole, vaan “luontoarvojen huomioiminen” on yksi luku vuosikertomuksessa, ja muutama pystyynjätetty haapa.Silmänlumetta, jonka tämä, vahingossa paljastunut, tapaus osoittaa täysin tiedostetuksi ja jokapäiväiseksi toiminnaksi.
Kertonee varmaankin enemmän ministeri Mykkäsestä kuin siitä kuka on syyllinen. Oikeusvaltiossa ministerinkin (ja oikeastaan erityisesti ministerin) olisi syytä jaksaa odotella tutkintaa ja oikeuden päätöstä asiasta ennen kuin on käsi ojossa vaatimassa korvauksia.
Uutisessa puhuttiin myös:
"Mykkänen kertoo keskustelleensa asiasta juuri Stora Enson toimitusjohtajan Hans Sohlsrömin kanssa.
”Hän vakuutti ymmärtävänsä ympäristörikoksen vakavuuden ja ottavansa täyden vastuun Stora Enson puitteissa siitä, että tällaista ei saa enää päästä tapahtumaan ja että vastuu on tietysti heillä tilaajana hankintaketjun hallinnasta”"
Vielä raakuista. Alusta asti oli ohjeistettu toiminta ja siten mahdollista tehdä ohjeiden mukaan.
Oli tilaisuus korjata myös sen jälkeenkin kun otettiin puhelu työnjohdolle biologin huomauttaessa. Silloin ajelut seis ja heti vauriot hoitoon kohteessa ja samalla paikka korjata myös mediassa. Sekin paikka missattiin.
Kulttuurikysymys. Verrattavissa työturvallisuuteen ja puuttumiseen. Jossain ollaan sitä mieltä että aina välillä sattuu ja jossain puututaan. Eroja on.
No tottakai heillä on vastuu hankintaketjun hallinnasta. Ei se silti tarkoita sitä, että jos esimerkiksi joku aliurakoitsija tai aliurakoitsijan aliurakoitsija rikkoo annettua ohjeistusta, että olisivat automaattisesti korvausvastuullisia asiassa. Vastuukysymykset kyllä sitten selviää aikanaan: ei niitä tarvitse Hesarin sivuilla tai nettifoorumeilla spekuloida.
Ehkä kuitenkin se imagohaitta on tässä tapauksessa nyt suurempi, kuin korvausvastuu.
Tätä tapahtumaa ei kukaan muista kuukauden päästä. Kärpäsestä tullut härkänen, vaikka onkin “vakava” asia.
En tiedä, mikä on Stora Enson vastuu ja rooli tapahtuneessa, mutta onneksi tuon kusipääkuskin toimet on ainakin osittain saatu videoitua todistusaineistoksi ja toivottavasti saa ihan itse vastata teoistaan. En voi käsittää, että kun tällainen asia tulee ilmi, niin tekijä alkaa haistatella tutkijalle sovinistisesti ja jatkaa sen jälkeen tuhojen aiheuttamista. Olisi nyt lopettanut hommat ja kysynyt joltain muulta neuvoa jos kerran oma aivokapasiteetti ei riittänyt prosessoimaan tilannetta tuota paremmin.
Urakoitsija on kuitenkin tiedossa ja TJ on änkyttänyt puhelimessa ettei suostu kommentoimaan.
IS:n tietojen mukaan Suomussalmella Stora Enson urakoitsijana on toiminut kainuulainen pitkän linjan metsäkoneurakointiyritys. Asiasta kertoo IS:lle viranomaislähde.
Yhtiö ei suostu avaamaan rooliaan Stora Enson urakoitsijana tai sitä, onko yrityksellä ollut hakkuutyömaalla mahdollisesti aliurakoitsija.
IS tavoitti yrityksen toimitusjohtajan.
– Tuota… Stora Enso tiedottaa siitä tilanteesta. En ota siihen kantaa. Kiitos soitosta, joo hei, toimitusjohtaja vastasi IS:lle puhelimitse ja sulki puhelun.
Kyllä tämä on piikkinä Stora Enson julkisuuskuvassa pidempään. Tutkinta kestää oman aikansa, käräjille mennään vasta monen kuukauden ja monen ison uutisen jälkeen. Ei mennyt putkeen tämä vaikka unohdettaisiin tuhannet kuolleet raakut.
Mikset saman tien syytä metsänomistajaa, hän on kuitenkin myynyt puut ja ollut tietoinen että ne koneellisesti tullaan korjaamaan?
Kuski ajoi joen yli. Mikäli selviää, että Stora Enso on toiminut lain kirjaimen mukaan niin millä ihmeen logiikalla saat käännettyä tuon kenenkään muun kuin metsäkoneet omistavan yhtiön ja etenkin kuljettajan syyksi?
Kyllä. Ja juuri siksi on hemmetin hyvä, että näistä nousee iso kohu ja vaikkapa hesari ruotii asiaa ajankohtaisuutisena eikä tyydy vain oikeuden lainvoimaisen tuomion julistamiseen. Tuollaisella sikailulla tulee olla yksinkertaisesti niin suuri hinta, että sen harjoittamiseen ei ole laskutaitoisella yrityksellä varaa.
Hesarin uusi artikkeli Stora Enson saamasta kritiikistä:
Nostan esille vuorineuvos Reijo Karhisen kommentin, jossa ruoditaan kovin sanoin Stora Enson viestintää: ”Ylimmän johdon vaikeneminen ei tämäntyyppisessä tilanteessa ole oikea tapa edetä, koska kyseessä on sekä ympäristörikoksena että metsäalan maineen kannalta fundamentaalinen asia”
Edellä jo tuotiin esille Kauppalehden pääkirjoitus, jossa pohdittiin asiaa siltä kannalta, että tämä kohu voi vaikeuttaa puun ostoa tulevaisuudessa. Metsien omistajat kun tässä maassa kiinnittävät entistä enemmän huomiota vastuullisuuskysymyksiin. Ja se ajattelu ulottuu yli poliittisten rajojen tai ikäluokkien.
Sanat vst. teot:
Nyt myös Storan toimari kommentoi asiaa.
Pointsit menee ministeri Mykkäselle, vaikka toimarillakin olisi ollut mahdollisuus tehdä asia proaktiivisesti ja ottaa pointsit itselle.
Nyt jää vähän se kuva, että Mykkänen pakotti toimimaan näin.
Tässä mm. institutionaalisten isojen sijoittajien näkemyksiä. Ei vaikuta mitenkään siltä, että kuukauden päästä kukaan ei muista
Asiantuntijan mukaan jokisimpukoiden kohtalo jättää tahran Stora Enson maineeseen.
Jos Stora Enso ottaisi tälläiset tapaukset vakavasti, se olisi tuominnut sen HETI, ottanut siitä vastuun ja VAKUUTTANUT ettei vastaavaa tule enää ikinä tapahtumaan. Onko tälläistä viestiä tullut? Ei ole, lähinnä median välttelyä, “en kommeintoi tässä vaiheessa”, “tilanne on vielä epäselvä” ja vastaavaa kiertelyä. Yritys joka ottaisi ympäristövastuullisuuden vakavasti valvoisi ja puuttuisi väärinkäytöksiin hanakasti ja niistä kommunikoitaisiin ITSE ulospäin.
“Suomussalmella on tapahtunut ympäristövahinko. Stora Ensolle puutakorjannut yritys käytti arvokasta jokea kulkureittinä vastoin Stora Enson ohjeistusta, mikä aiheutti vakavan vahinkon joen Raakkukannalle. Suoritamme vahinkoa lieventäviä toimenpiteitä yhdessä Metsähallinnon kanssa parhaillaan.”
Kaikille arvoketjussa työskentelevälle ohjeistetaan ympäristövaatimukset, ja näitä seurataan. Puun ostajat vaativat korjuuyrityksiä toimimaan näiden arvojen mukaan, mutta volyymien ollessa niin uskomattoman suuret, vaatisi työmaiden täydellinen valvonta tuhansien korkeakoulutettujen ihmisten valjastamista tähän hommaan.
Kulttuuri, kulttuuri, kulttuuri. Jokainen ymmärtää ettei poliiseja voi laittaa joka kadunkulmalle estämään henkirikoksia. Ihmeellisesti ihmiset selviävät hengissä toistensa kanssa kaduilla. On osoitus äärimmäisen leväperäisestä kulttuurista sekä asennoitumisesta, jos metsäurakoitsijoita pitää olla metsässä vahtimassa etteivät he tee ympäristörikoksia! Hakkuiden suunnitelmien toteutumisen esimerkiksi suojavyöhykkeiden suhteen on 2024 lähes triviaalitemppu. Ei tohon hommaan tuhansia insinöörejä tarvita*. Yrityksen politiikasta asia oikeasti kiikasta. Aivan varmasti urakoitsijat pysyvät gps-viivojen sisällä tarkasti, jos on tiedossa että niistä poikkeamalla loppuu hommat varmasti.
Luultavasti on lähempänä totuutta, että Suomesta löytyy tuhat kaveria, jotka voisivat hoitaa homman yksinään omasta kotoa kalsareissa istuen.
En ole tästä "kulttuuri"asiasta kanssasi samaa mieltä. Mainitsit mm. suojavyöhykkeiden noudattamisen helppouden. Tämä ei ole läheskään näin yksinkertainen asia kuin annat olettaa; opintojeni aikana toimin laadunvalvonnan tehtävissä (plotwist: en SE:llä) metsäteollisuudessa pari vuotta, ja virtaavalla vedellä saattaa olla kymmeniä eri suojavyöhykkeitä riippuen kuuluuko kohde metsälaki, natura vai luonnonsuojelulain piiriin. Vielä oma lukunsa ovat PEFC sekä FSC kohteet. Pelkästään FSC kohteella on lähes 10 erilaista suojavyöhyke -kombinaatiota riippuen kohteen ominaisuuksista.
Tästä johtuen metsäasiantuntijoilla, saatika sitten motokuskeilla on varmasti vaikeuksia hahmottaa oikeat vyöhykkeet. Leimikon suunnittelussa nämä pitäisi kartoittaa, mutta varmasti tiedät jos vähänkään metsäteollisuuden parissa olet pyörinyt, ne tehdään tuntityöllä ja jälki on välillä sen näköistä; nauhat 200 metrin välein ym ym. Tästä syystä kuskeille jää aina soveltamisen varaa.
Jos korjuuyrityksellä on esimerkiksi 40 konekuljettajaa, heissä on aina vähemmän motivoituneita mukana. Heidän pitäminen kuskin kopissa on kuitenkin alalle, joka kärsii vahvasta työvoimapulasta on erittäin tärkeää, silläkin riskillä että he jonain päivänä saapuvat kiukkupäissään töihin ja toimivat sääntöjen. Sama mekaniikka toimii joka alan yrityksessä, ongelmat ja kriisitilanteet vaan ovat erilaisia.
Ei tässä ole mitään maagista SE, UPM tai Metsä group kulttuuria. Nämä ovat kaikki itsenäisiä korjuuyrityksiä, jotka hakkaavat monelle toimijalle. Siinä välissä, kun kauppa metsänomistajan kanssa tehdään, ja lopputuote päätyy asiakkaalle on kymmeniä yrityksiä välissä. Sinne mahtuu aina epäonnistumisia mukaan, vaikka näitä kilpailutusprosesseissa pyritään huomioimaan (nykyään mm. NPS ja laatumittarit itseasiassa taksahinnoittelua tärkeämpi mittari). Ei metsäala ole tästä mitenkään poikkeus.
edit. Olen kanssasi tästä tiedotusasiasta samaa mieltä; sen olisi voinut hoitaa paremmin. Sattumalta kuitenkin tunnen Partasen Jannen, ja hän on hyvinkin maltin ihmisiä. Hänen tyyliin ei kuulu sormella osoittelu ym., vaan asian selvittäminen perinpohjaisesti ennen kuin lähdetään mitään leväperäisiä asioita levittämään. Olisi ollutkin enemmän yllätys jos tästä oltaisiin tultu räväkästi mediaan kesken tutkinnan.
Näitä vaan harmillisesti tulee pelkästään tilastojenkin valossa, sillä volyymit ovat niin suuret. Pääasia että näistä opitaan ja parannetaan.
Tämä asia on saanut sijoituskeissin osalta aivan liian suuret mittakaavat, jonka takia tätä keskustelua tuleekin jatkaa mielestäni jossain muussa ketjussa.
UPM on onnistuneesti laskenut liikkeeseen uuden 600 miljoonan euron vihreän joukkovelkakirjalainan EMTN-joukkovelkakirjalainaohjelmansa sekä vihreän rahoituksen kehyksensä alla.
(UPM, Helsinki, 21.8.2024 klo 18.45) - UPM on onnistuneesti laskenut liikkeeseen uuden 600 miljoonan euron vihreän joukkovelkakirjalainan EMTN-joukkovelkakirjalainaohjelmansa (Euro Medium Term Note) sekä vihreän rahoituksen kehyksensä alla. Joukkovelkakirjalaina erääntyy elokuussa 2034, lainalle maksetaan kiinteää vuosittaista 3,375 prosentin korkoa ja sen odotetaan saavan S&P Global Ratingsin BBB+ luottoluokitus. UPM hakee joukkovelkakirjalainan listaamista Irlannin pörssin viralliselle listalle, Euronext Dubliniin.
BNP Paribas, Danske Bank, J.P. Morgan, OP Yrityspankki ja SEB toimivat joukkovelkakirjalainan järjestäjinä.
Joukkovelkakirjalainaa käytetään UPM:n marraskuussa 2023 päivitetyn vihreän rahoituksen viitekehyksen mahdollistamien hankkeiden ja investointien rahoittamiseen ja/tai jälleen rahoittamiseen. Joukkovelkakirjalainasta saatuja varoja on alustavasti suunniteltu käytettävän seuraaviin viitekehyksen kategorioihin: kestävä metsänhoito ja puuviljelmiin perustuva metsätalous, ilmastopositiiviset ja kiertotaloutta edistävät biopohjaiset tuotteet ja ratkaisut, sekä uusiutuva tai hiilidioksidivapaa energia.
“Onnistuneen neljännen liikkeeseenlaskun myötä UPM vahvistaa asemaansa yhtenä Pohjoismaiden suurimmista vihreiden joukkovelkakirjalainojen liikkeeseenlaskijoista 2 350 miljoonan euron yhteissummalla. Sijoittajien luottamus ja mielenkiinto oli jälleen kerran ilahduttavaa. Tämä neljäs vihreä joukkovelkakirjalaina tukee Biofore-strategiaamme ja kytkee rahoituksemme entistä vahvemmin vastuullisuustavoitteisiimme”, UPM:n talous- ja rahoitusjohtaja Tapio Korpeinen sanoo.
Joukkovelkakirjalainaohjelman esite, esitteen täydennys ja vihreän rahoituksen viitekehys ovat saatavilla englanninkielisinä yhtiön verkkosivuilla osoitteessa
(UPM, Helsinki, 21.8.2024 klo 18.45) - UPM on onnistuneesti laskenut liikkeeseen uuden 600 miljoonan euron vihreän joukkovelkakirjalainan EMTN-joukkovelkakirjalainaohjelmansa (Euro Medium Term...
En ole tästä "kulttuuri"asiasta kanssasi samaa mieltä. Mainitsit mm. suojavyöhykkeiden noudattamisen helppouden. Tämä ei ole läheskään näin yksinkertainen asia kuin annat olettaa; opintojeni aikana toimin laadunvalvonnan tehtävissä (plotwist: en SE:llä) metsäteollisuudessa pari vuotta, ja virtaavalla vedellä saattaa olla kymmeniä eri suojavyöhykkeitä riippuen kuuluuko kohde metsälaki, natura vai luonnonsuojelulain piiriin. Vielä oma lukunsa ovat PEFC sekä FSC kohteet. Pelkästään FSC kohteella on lähes 10 erilaista suojavyöhyke -kombinaatiota riippuen kohteen ominaisuuksista.
Tästä johtuen metsäasiantuntijoilla, saatika sitten motokuskeilla on varmasti vaikeuksia hahmottaa oikeat vyöhykkeet.
On kyl viimeisen paljon selittelyjä täällä. Tämä oli tahallinen suuri ympäristörikos, eikä kuskia kiinnostanut pätkääkään.
Nyt silti kokonaan unohdit sen, että suurin vahinko tässä aiheutettiin, kun metsäkoneella ajettiin niiden raakkujen yli ja ajaja oli hyvin tietoinen asiasta.
Mitä tulee rajavyöhykkeisiin:
“Mykkäsen kolmas viesti kohdistui tapauksen johdosta koko metsäalalle. Ala voisi yhteisesti sitoutua siihen, että raakkujokien varteen jätetään 50 metrin suojavyöhyke, josta puita ei hakata.”
Toimari sanoo: “Eli tämä 50 metrin suojavyöhyke, niin se on ollut pitkään osana meidän tapaa toimia ja meidän ohjeistusta. Eli siihen on helppo sitoutua, koska olemme siihen sitoutuneet jo aikaisemmin”
Asiasta on selvästi alaa vähemmän tuntevien kanssa erittäin raskasta keskustella. En ole ympäristörikosta mitenkään tässä kieltämässä, vaan avaamassa miten arvoketju tässä toimii, ja millaisia mahdollisia syitä tässä tapahtumalle on.
Ihmiset kaikessa yksinkertaisuudessaan usein haluavat yksinkertaisen selityksen asialle. Koitan vaan kuvastaa, että tämäkään asia ei ole niin yksiselitteinen kun äkkiä antaa ymmärtää. Jos tästä joku haluaa vielä keskustella, niin kääntäkööt vastauksen vaikka kahvihuoneeseen. Sijoitusketjuun nämä eivät mielestäni kuulu.
Aika erikoista väittää etteikö ympäristöasiat liity yritysten arvoon mitenkään. Yksiselitteisesti rahan takia näistä asioista joustetaan ja väännetään kättä. Jokaikinen suojeltu ja säästetty neliömetri vähentää metsäsyritysten käytettävissä olevan raaka-aineen määrää, ja siten nostaa raaka-ainekustannuksia. Metsästä elantonsa hankkiva varmasti ymmärtää tämän.
Sertifikaateista sen verran, että nehän ovat käytännössä alan itsesääntelyä. Jos niitä on kovin vaikea tulkita ja noudattaa yritykset voisivat ihan itse sopia selkeämmät säännöt. Onhan se kieltämättä sekavaa, että esimerkiksi pefc-sertissä suojakaistalta saa joitain puita ottaa tietyin ehdoin sen sijaan, että se olisi yksiselitteisesti suojakaista. Siksi moto-kuskeilla tulee lainkin mukaan olla karttat ja ohjeet asian hallitsemiseksi. Tunnen myös ammattitaitoisten moto-kuskien löytämisen olevan hankalaa. Syykin on ymmärrettävä, sillä ei ole järin houkuttelevaa olla “ravinto-ketjun” alapäässä alalla, joka pyrkii tekemään kaiken mahdollisimman halvalla. Ennemminkin olen ihmetellyt miten hyvin ihmisiä edelleen löytyy hommia yrittäjäriskillä tekemään.
Ehkäpä irvoikkainta koko alassa on, että sen toiminta ei ole järin vastuullista silloinkaan, kun se toimii kaikkien lakien ja sertifikaattien mukaan. Esimerkkinä nämä suojavyöhykkeet, joiden yhtenä tarkoituksena on vähentää vesistöjen ravinne- ja kiintoainekuormitusta. Allapuolisessa kuvassa esitetyssä metsässä on varmaankin tehty avohakkuu täysin sänntöjen mukaan. +10 metriä jätetty hakkaamatta joen reunasta. Mutta elefanttina huoneessa on suonojitus, jonka tarkoituksena on johtaa metsästä vettä, ja väistämättä sen mukana myös ravinteita ja kiintoainetta, viereiseen jokeen. Eihän suojakaistalla ole mitään merkitystä tälläisessä tapauksessa kokonaisuuden kannalta!
Suomalaiset metsät on kaivettu täyteen vastaavia ojia, ja metsä-alahan suorastaan ylpeilee niillä, koska niiden avulla on saatu Suomen metsät kasvamaan enemmän puuta. Omasta mielestäni näissä on yhtä paljon ylpeilemistä kuin suuressa avokaivoksessa. Ja tietenkin tämän tyyppisillä asioilla on aivan valtava merkitys siihen, mihin hintaan raaka-ainetta sellukattilaan saadaan hankittua.
Hmm, mielestäni pörssin kohtuullinen reaktio kertoo että mainehaittaa ehkä liioitellaan. Suuret sjoittajat ymmärtävät että tässä kyse yksittäisen alihankkijan toimista ja että Stora Enso tulee tiukentamaan alihankkijoiden ohjausta. Storan pitää vielä vakuuttaa kuluttajat siitä että heillä on tällaiseen ympäristörikokseen nollatoleranssi - tämän onnistuminenen kaiketi ratkaisee mainehaitan lopullisen tason.