Hyvähyvä, joukkorahoitukseen osallistuneille on nyt exit-mahdollisuus. Injeqillä sama jäi piippuun ja lopun tiedämmekin.
Ison skaalan tuotannossa Yhtiö arvioi, että Soleinin kustannus tulee olemaan kilpailukykyinen minkä tahansa muun proteiinin kanssa.
Yritys voi olla ESG-kultapoju, mutta lopulta tuotteen menekin tärkein tae on hinta ja aamun julkaisusta lainattu pätkä oleellisin.
Jos ymmärrän oikein, on tuotteen hinnasta suurin osa energian hintaa - siis suuren mittakaavan tuotannossa ja sähkön hinta pitää lukita pitkillä soppareilla. Solar Foodsin oman “gigafactoryn” potentiaalisia sijoitusmaita ei siten ole kovin montaa, jollei joku Saudi-Arabia osta itselleen imagorakennusvälinettä futikseen kyllästyttyään.
En tiedä tarkoittaako “kilpailukykyisyys” tuotantokustannuksia vai loppuhintaa esimerkiksi ruokavalmistajan näkökulmasta. Ruokavalmistajalle vakaahintainen proteiinilähde olisi arvokas sinänsä, jos soijan markkinahinta pompsahtaisi alkutuotannon tai rahdin vaikeutumisen myötä. Hedgauskulut laskisivat, mahdollisesti myös pääoman kierto nopeutuu, jos voidaan ostaa tavaraa tuotannon/menekin tahtiin.
EDIT :Laitoin kysymyksen myös tiedotustilaisuuteen. Ymmärsin kustannuksen olevan loppukäyttäjän hinta, eli “cost of use”, Toimarin vastaus oli hieman vaikeatulkintainen, joten älkää ampuko, jos käsitin väärin.
Olen skeptinen yrityksen suunnasta, kunnes ymmärrän paremmin miten tavoiteltuun hintapariteettiin tai edes lähelle päästään. Nyt on kuin Kolumbuksella - visio ja maali tiedossa leikin rahoittajille, mutta miten ja mihin lopulta päädytään, voi olla ihan jotain muuta.
Siltikin - tervetuloa Hesuliin, tänne mahtuu myös aikaisemman vaiheen firmoja pelkkien bondikorvikkeiden joukkoon. (Ja tämän sanottuani viestini liputetaan osinkouskovaisten virtuaalikivityksessä.)