Ainakin sitä että omistava luokka ei köyhdy yhtä paljon kuin muut, kunhan omistaa jotakin joka osaa hyödyntää tekoälyä ajoissa ja/tai myy jotakin elämisen kannalta pakollista.
Davosin konferenssi alkanut. Kannattaa seurata Bloombergin youtubea. Ainakin Samsungin ja LG:n telkkareista löytyy myös Bloomberg TV-kanava ilmaiseksi.
Katselin itse Blackrockin vara-puheenjohtajan haastattelun. Hän toisti sanomaa että markkinat ovat “priced for perfection”.
Kaiken maailman korjausten jälkeen Saksan BKT ilmeisesti laski lopulta 0,3 % viime vuonna.
Saksa on Suomen tärkein kauppakumppani ja euroalueen suurin talous.
Samalla teollisuustuotanto euroalueella jatkaa tutun nahkealla tyylillä.
Kaikenlaisia pelottavia käppyröitä sitä onkaan olemassa ja joka tarkoitukseen.
Ehkä tästä jotain ajateltavaa kuitenkin saa.
Jatketaan pelottelulistalla/-linjalla ja voisi ehkä tälle positiivisen vastineen.
(kuvakaappaus tviitin loppuosasta äxättömiä varten)
Ei sinänsä OP:n Olavin tviitissä kummempaa uutta, mutta vahvistaa varmaan monien odotouksia.
Tuota Kobeissi-letteriä, kun katsoo niin konkreettisesti huomaa kuinka paljon “suuria” asioita on tapahtunut muutaman viime vuoden aikana. Tässä selkiytyy se, että kuinka asioita on vaikea nähdä siinä hetkessä, jälkikäteistarkastelu on paljon helpompaa.
Muutama poiminta aamun Vartissa, josta muodostui hyvin liberaali tulkinta viidestätoista minuutista.
Inflaatiota pidetään jo voitettuna, kuten Varteissakin usein toisteltu (esim. täällä).
Argumentteja on helppo kaivaa joka näkökulmaan. Koska konsensus on inflaation nopea lässähdys keskuspankkien 2 % tavoitteeseen ja siitä seuraa rysä koronlaskuja, nostin Vartissa inflaation sitkeyttä korostavia näkökulmia.
Super core on edelleen kiusallisen korkealla sen liidellessä 4 % vuositasolla ja 0,4 % kuukausitasolla (annualisoituna melkein 5 %).
Sen lisäksi, disinflaatiota on ajanut etenkin tavaroiden hintojen lasku. Palveluissa inflaatio jyllää, ja palkat kasvavat edelleen vauhdilla…
Niin ja on meillä näitä geopoliittisia häiriötekijöitäkin. Houthi-kapinallisten outo sympatian osoitus Gazalle eli ohjusten ampuminen päin rahtilaivoja on tuplannut konttien hinnan, mikä muistuttaa pahaenteisesti inflaation startista koronapandemian alussa.
Q4’23 tuloskausi on alkamassa. Q3:lla alkaneen tuloskäänteen pitäisi jatkua SP500 indeksissä ja siten tulostaantuma 2022–23 on historiaa.
Tuloskausi alkoi Yhdysvalloissa jo viime viikolla suurten pankkien tulosrytäkässä. Suomessa
Admicom starttaa tuloskauden perjantaina.
Jos keskitytään indekseistä suurimpaan eli SP500:seen, ovat tuloskasvuodotukset lässähtäneitä: yhtiöiltä odotetaan vain keskimäärin 1 % tuloskasvua. Mutta käytännössä aina tulokset ylittävät odotukset, joten lopputulema voi olla jotain 5-10 % kasvun välillä jopa.
Erityisesti tuloskasvua ajaa tekoälyhypen nostattamat megateknot: NVIDIA:n tuloksen odotetaan peräti viisinkertaistuvan. Lähivuosien ennusteissa on peräti tuloksen kymmenkertaistuminen! METAn tuloksen pitäisi triplata seuraavina vuosina. Amazonin yhdeksänkertaistua!
Tämä Yardenin käppyrä sai hieromaan silmiä: tuloskasvu Megacap kasilla (Magnificent7 + Netflix jostain syystä mukana ) olisi peräti 40 % per annum seuraavat 3 vuotta. Kyseessä taitaa olla keskimääräinen kasvu, koska absoluuttinen tulosmassa ei mielestäni sentään odoteta kasvavan +170 % kolmessa vuodessa. Katsoin blumman konsensusennusteita per firma, ja mediaanikasvu kolmelle vuodelle on 112 % mikä sekin on tietysti hervottomasti.
Mahtava 7 on kolmanneksen koko indeksin koostumuksesta ja porukka tekee viidenneksen SP500:sen tuloksesta. Sen lisäksi niillä on lonkeronsa kaikkialla taloudessa. Sen takia niiden seuraaminen on tärkeää.
Pörssin painajainen 2024 syntyisi seuraavien kokkien käsistä: Putin, Trump, Xi.
Esim. itärintaman romahdus, Trumpin valtaannousu jättitullein ja NATO:n lamautuksin sekä Taiwanin merisaarto. Mausteena kiihtyvä sapelinkalistelu Lähi-Idässä.
Toivotaan parasta eikä pirua pidä maalata seinälle, mutta näkymät kunnon rytinöille niin maailmalla kuin markkinoilla ovat nyt valitettavan realistisia.
Sijoittajan on syytä varautua kaikkeen korkolaskun synnyttämästä pörssijuhlasta aina geopoliittisten painajaisten toteutumiseen ml. markkinoiden syväkyykyt.
Ei tule kuiva vuosi seurattavaksi!
Goldman Sachsin kysely: geopolitiikka isoin riski 2024:
Törmäsin aika mielenkiintoiseen ilmiöön: kuluttajaluottamuksesta on saatu Suomessa ja maailmalla erikoista dataa viime vuosien aikana.
Kuluttajat kertovat olevansa hyvin huolissaan taloustilanteesta, mutta kaupan kassalla apeutta ei ole juuri näkynyt. Sama ilmiö Suomessa ja rapakon takana. Talous on erkaantunut kuluttajaluottamuskyselyiden tuloksista.
Jenkeissä myös silmiinpistävää, miten puoluepolitiikka sanelee pitkälti kuluttajien tunnelmat. Kun Biden valittiin presidentiksi, demokraattien talousluottamus ponkaisi ylös ja republikaaneilla taas romahti.
Juttu laajeni siitä laajemmin kyselymuotoisen datan mahdolliseen kriisiin. Esimerkiksi UBS:n pääekonomisti kertoi, ettei anna kauheasti painoarvoa millekään kyselydatalle, esim ostopäällikköindekseille, koska niiden laatu on heikentynyt viime vuosina selvästi.
Kyselydataa on pidetty kuitenkin toistaiseksi yhtenä harvoista talouden pulssia reaaliajassa mittaavana keinona. Ostopäällikköindeksit ovat pörssikalenterin peruskauraa, jne.
Juttu tilaajille, mutta yllä ne olennaisimmat.
Minkä kauppojen kassoja olet seurannut?
Omakotitalokauppojen, venekauppojen vai autokauppojen?
Syömisestä ihmiset tinkivät viimeiseksi, joten päivittäistavaran liikkuminen ei notku ekana.
Autojajahan ei tarvitse ostaa kuin vaivaiset 40% enemmän, että päästään vuoden 2018 tasoon takaisin.
Se rotko jossa ollaan, ei ole matala.
Omakotikaupat ja venekaupat on kertaluokkaa huonommassa jamassa.
Pientalotoimituksia pitäisi myydä vaivaiset 100% enemmän, jotta oltaisiin edes vuoden 2022 lukemissa.
Kassa sakkaa kyllä, mutta eivielä välttämättömyyshyödykkeissä, joissa jälleenmyyjien hinnoitteluinflaatio pitää osaltaan huolen siitä, että ei näy vielä.
Sama lihaklöntti jota on ostettu säännöllisesti viimeiset 10 vuotta on kallistunut 40% kahden vuoden aikana. Sen lihan tuottaja ei saa kuitenkaan senttäkään enempää kuin 2 vuotta sitten. Sairasta.
Huomenta kaikille! Tänään makrossa tarjolla juttua pitkistä koroista ja mitkä ovat tekijät nousun taustalla. Mielenkiintoinen on etenkin muutos ao. kuviossa. Siinä missä Federal Reserven pitkän aikavälin korkoennusteet ensin laskivat ja ovat sitten pysyneet 2,5 %:n tasolla, Yhdysvaltain 30-vuotinen velkakirja on noussut yli 4 %:n tasolle. Saas nähdä, onko velkakirjamarkkina tällä kertaa oikeassa ja alkavatko keskuspankkiiritkin hiljalleen nostaa korkoennustettaan.
Kiitos itsellesi ja hyvä, että täsmensit.
En ole “ikinä kartalla”, vaikka olen lukutaitoinen niin luulin, että tulee jatkossa randomisti vähän erilaisia makrovilkaisuja, mut mun moka.
Tässä olis tuorein Vilkaisu:
Ja laitan tän vielä uudelleen tähän:
Nostin aiemmin syksyllä Vartissa Iso-Britannian huolestuttavana esimerkkinä, tai poikkeustapauksena, sitkeästä inflaatiosta.
Inflaation vauhti on kyllä jäähtynyt syksyn 7 % vauhdista 4 %:iin, mutta tuore julkaisu meni taas hiuksenhienosti yli odotusten.
Inflaatiodatan hiustenhalkominen on nykyään pakollista, ja kiihtymistä voi selittää esimerkiksi röökillä ja alkoholilla mitkä nyt eivät ole ihmisten budjeteissa isoin pakollinen menoerä. Edes briteissä.
Keskuspankki itse on yrittänyt ylläpitää "higher for longer "-viestintä linjaa, toisin kuin vaikkapa jo puheissa löperöityvä Fed. Huolimatta pienestä datapettymyksestä inflaation jäähtymisen pitäisi jäähtyä ja 2 % tavoite saavuttaa tänä vuonna. Brittitalous heiluu taantuman rajamailla ja palkkojen kasvu on alkanut jäähtymään myös.
Yhtä kaikki, pomppiva inflaatio heiluttaa markkinaa, korkoja ja korko-odotuksia.
Eikö talouden isompi tai pienempi hyytyminen juuri aiheuta hintojen nousun taittumista tai suorastaan laskua. Markkina otti vuosi sitten kovan pompun ennakoiden koronlaskujen ja inflaation taittumisen lähestymistä. Nyt kun ne ovat jo lähempänä, niin samalla talous yskii lopulta. Jostain syystä jotkut olettavat että nyt kurssien pitäisi taas ottaa hyppy ylöspäin.
Aika epävarmalta näyttää talouskasvu tai yritysten tilauskannat. Kyykännyt rakentaminen esimerkkinä, heijastaa pikkuhiljaa tilausketjuihin, kyllä se hard landing on edelleen ihan mahdollinen ja sitten taas avataan rahahanoja jossakin kohtaa. Se saattaa vaatia coren kunnollisen alenemisen kuitenkin.
Edelleen uskon että työntekijä on se king, palkkainflaatio varsinkin erityisosaajille tulee jatkumaan kireänä eli palkat nousee kovaa nostaen corea, yritysten hinnoittelukyky pikemminkin laimenee nyt kysynnän myötä eli kulut nousee ja myynti laskee.
Lyhyellä tähtäimellä siis, muutaman vuoden sihdillä löytyy varmaankin taas uudet voittajat. Ei se osakkeiden viime vuosi kehutun jenkkipörssin Sepessäkään niin hyvä ollut. Indeksi nousi (tässä marraskuuhun mennessä) 8.5%, mutta ilman seitsemää isointa (teknoa) tulikin -4%
Yritin vielä löytää Nasdaqin osalta jos otetaan Nvidia Tesla ja muut jättinousijat viime vuodelta pois, mikä olisi ollut “keskimääräinen” teknojen kehitys.
Loppuvuoden ralli korjasi SPW:tä (tasapainotettu versio) aika paljon.
Koko vuoden tuotto päätyi +9 % maastoon, kun itse virallinen indeksi tuotti peräti 24 % tai sinne päin.
SPX on käytännössä ATH:ssa ja SPW aika lähellä silti huippuja.
Mutta jos miettisi asiaa inflaatiokorjattuna, on indeksit edelleen alemmalla tasolla kuin -21 lopulla kuvaten hyvin vaikeahkoa ja inflatorista taloustilannetta.
Aloin vasta hetki sitten kuuntelemaan tätä tuoretta Päiväkauppiaden kerhojaksoa, jossa @Tuomas_Tuominen, @Jukka_Lepikko ja Jarmo Friman höpöttelevät ilmeisesti monestakin aiheesta.
Nordnetin tuottaja Tuomas Tuominen ja ammattitreidaaja Jukka Lepikkö saivat jälleen haastateltavakseen viestipalvelu X:n treidausympyröistä tutun markkinaspekulantti Jarmo Frimanin (@JarmoFriman). Friman vieraili TC-studiossa viimeksi elokuussa 2022. Tämänkertaisessa jaksossa keskitytään kontrasijoittamiseen eli siihen, miten hyljeksityiltä sektoreilta voi riittävästi tonkimalla löytyä aitoja helmiä. Käsittelyssä mm. arvometallikaivajat, tankkerit, uraani, Bitcoin ja Kiina.
Liittyy oleellisesti pörssien suuntaan:
Opetin tänään täysi-ikäisyyden saavuttaneelle tyttärelleni rahastosäästämisen perusteita ja pyrin kirkastamaan niitä asioita, joihin hänellä kohdistui selviä pelkoja tai epäluuloja (kuten liian lyhyen aikavälin muutosten valvominen ja niihin voimakkaasti reagointi).
Näytin Dow Jonesin viimeiset 100 vuotta, että mikä on pörssien luotettavin suunta ja osoitin, kuinka vuoden parin jaksolla järkyttäviltäkin vaikuttavat muutokset lopulta lähes hukkuvat pitkän aikavälin kohinaan.
Lisäksi neuvoin yksinkertaisen ylituottostrategian, mitä noudattamalla hänellä tulee olemaan eläkkeelle jäädessään milli säästöjä, jos sinne asti kurinalaisesti noudattaa annettuja oppeja.
Otti onkeensa ja ryhtyi tänään kuukausisäästäjäksi.
Pörssien pääsuunta on historian valossa selvä. Matkalla on toki kohinaa, mutta sitä voi hyödyntää omaksi edukseen sopivalla säädöllä ja pelottomalla asenteella.
Toivotaan, että tytär osaa olla fiksumpi kuin isänsä varhaisaikuisuuden rahankäytössä.
Tässä suhteessa olisi hyvä, että omena olisi pudonnut hieman etäämmäs puusta.
Huomenta!
Koronlaskuodotukset ottivat eilen pientä takapakkia, kun Christine Lagarde puhui ja Yhdysvaltain vähittäismyynti ylitti odotukset. Yleisesti ottaen EKP:n puheet ovat muuttuneet “vähemmän haukkamaisiksi”, mutta esimerkiksi eilen 4 keskuspankkiiria viesti siitä, että markkinoilla on otettu liikaakin etunojaa.
Tähän perään vielä Erikoisvartti otsikon mukaisella pohdiskelulla: voisiko SP500 nousta 15 000 pisteeseen seuraavan 7–10 vuoden aikana tekoälyn voimalla?
Sellaiseen(kin) markkinanäkemykseen olen oikeasti törmännyt.
Amerikkalaisen varainhoitajan mukaan tekoälyn soveltaminen laajasti taloudessa ruokkii tuottavuutta ja firmojen kannattavuuksia. Lohdullista on, että tämä ei rajoitu vain suosittuihin tekoäly-yhtiöihin kuten Microsoft ja NVIDIA, vaan tekoälyn hyödyntäminen olisi laaja-alaista. Kuten nyt nähdään jo vaikkapa teollisuudessa ja terveydenhuollossa alustavasti.
15 000 pistettä, eli +210 % tuotto tai triplaaminen edes kymmenessä vuodessa on kuitenkin omaan makuuni aika venytetty tavoite. SP500 indeksi on tuottanut viimeiset kymmenen vuotta osinkojen kanssa 12 % vuodessa, ja sen pitäisi jatkaa samaa vauhtia (ilman osinkoja) päästäkseen 15 000 pisteeseen kymmenessä vuodessa. Koska arvostustaso (forward P/E 20x) on jo antelias, olisi kasvun hyvä seurata tuloksia. Tulokset tehdään oikeassa taloudessa, ja voiko oikea talous triplata kymmenessä vuodessa? Sanoisin, että ei (ellei inflaatio laukkaa, koska nimellisiä lukujahan tässä mietitään).
Osakkeissa kannattaa olla optimisti (kuten juuri tuossa yllä @Pika-Sissi muistutti), ja jossain vaiheessa SP500 kyllä saavuttaa 15 000 pistettä mutta tuskin vielä kymmenessä vuodessa.
Seppo Saario väläyttelee mahdollisuutta 30 % pörssi-indeksien nousuun, mikäli käänne ylöspäin tulee. Tämän edellytyksenä ovat luonnollisesti inflaation talttuminen ja korkotasojen lasku.
Rahoitustutkimuslaitos Fundstratin tutkimusjohtaja Tom Lee ennakoi pienyhtiöille reipasta kurssinousua:
”S&P 500:aan suhteutettuna Small Cap -indeksin markkina-arvo suhteessa kirjanpitoarvoihin on palannut takaisin vuoden 1999 tasolle, joka oli absoluuttinen pohjakosketus ja oli lähtökohta Small Cap -indeksin 12 vuoden ylivoimaiselle kehitykselle”, Lee sanoi.